Kejsaren vill ha kamp, men han ska inte få mina bästa kämpar.
Folket vill ha strid, och kejsaren ger dem strid.
- Striden i Kartago. - Massakern i Kartago.
Gå till fängelset och leta upp tiggare och tjuvar.
Det har vi gjort.
Om man vill offra de bästa gladiatorerna i hela imperiet...
höjer jag priset till det dubbla.
Du får betalt enligt vår uppgörelse eller så river vi kontraktet.
Om du inte följer det...
får du väl kravla tillbaka till ditt råtthål.
Snälla Cassius!
Är det dig de kallar Spanjoren?
Ja.
De sa att du var en jätte.
Att du kunde krossa en mans huvud med ena handen.
Inte en mans.
En pojkes.
- Finns det fina hästar i Spanien? - De allra finaste.
Det här är Argento...
och det här är Scarto.
De var mina hästar.
Man tog dem ifrån mig.
Jag gillar dig, Spanjor. Jag ska hurra för dig.
- Får du se på spelen? - Farbror säger att det härdar mig.
- Och vad säger din far? - Min far är död
Ers höghet Lucius, det är dags.
Jag måste gå.
Heter du Lucius?
Lucius Verus, efter min far.
Sänk!
Claudius!
-Ja? - Fler sköldar!
När kejsaren kommer...
höjer ni vapnen, hälsar honom...
och talar med honom.
Se direkt på kejsaren...
och vänd honom aldrig ryggen.
Sätt fart, dö med heder.
Hell dig, mäktige Caesar!
Caesar! Caesar!
Vi, som skall dö, hälsar dig.
I dag...
vänder vi oss mot gamla tider...
och presenterar en föreställning...
om det mäktiga Kartagos andra fall!
På de karga slätterna vid Zama...
stod oövervinneliga arméer...
under barbaren Hannibals befäl.
Vildsinta legosoldater och krigare...
från ociviliserade länder...
med endast råhet...
förstörelse...
och seger i sinnet.
Er kejsare...
vill presentera...
den barbariska horden!
Har någon här varit i armén?
Ja, jag slogs med dig vid Vindobona.
Du kan hjälpa mig.
Vad som än kommer genom de där portarna...
överlever vi lättare om vi håller ihop.
Förstår ni?
Håller vi ihop klarar vi oss.
Kejsaren presenterar legionärerna...
från Scipio Africanus!
Mot döden!
Döda! Döda!
Håll ihop!
Närmare!
Formera er!
- Snart är alla döda. - Du har inte en chans.
Ihop med sköldarna! Som en!
Håll ihop
Håll ihop!
Som en!
Bra!
Håll ihop!
Ner! Ner!
Ja!
Hagen!
Det ledet mot vagnen! Ni stannar med mig!
Snabba på!
- Kom hit! - Skynda!
Maximus!
En kolonn!
Vi vinner!
Jag är lite dålig på historia, Cassius...
men förlorade inte barbarerna slaget i Kartago?
Jo, sire.
Förlåt mig, sire.
Jag gillar överraskningar.
Vem är han?
Han kallas Spanjoren, sire.
-Jag vill träffa honom. -Ja, sire.
Hell er, barbarer!
Framåt! Skyldra!
Lägg ner vapnen.
Gladiator, kejsaren har sänt efter dig.
Jag står till kejsarens tjänst.
Res dig.
Du har förtjänat ditt rykte, Spanjor.
Jag har aldrig sett din like.
Ynglingen här hävdar att du är den nye Hektor. Eller var det Herkules?
Kanske hjälten skulle vilja säga oss sitt namn?
Du har väl ett namn?
Jag heter Gladiator.
Hur vågar du vända ryggen mot mig?
Slav!
Ta av hjälmen och säg ditt namn!
Jag heter Maximus Decimus Meridius...
befälhavare över de norra arméerna...
general över Felixlegionerna...
den sanne kejsaren Marcus Aurelius trogne tjänare...
fader till en mördad son...
make till en mördad hustru...
och jag kommer att hämnas i detta liv, eller i nästa.
Vakter!
Låt honom leva!
Vakter, lediga!
Maximus! Maximus!
Varför är han fortfarande vid liv?
Jag vet inte.
Han borde inte leva.
Det irriterar mig.
Det gör mig mycket arg.
Jag gjorde det jag måste.
Hade far fått sin vilja fram hade imperiet splittrats.
Det förstår du väl?
Vad kände du när du såg honom?
Ingenting.
Han sårade dig djupt, eller hur?
Inte mer än jag honom.
De ljög för mig i Germania.
De sa att han var död.
Den som ljuger för mig respekterar mig inte.
Den som inte respekterar mig älskar mig inte.
Då måste du låta legionerna förstå...
att deras förräderi...
inte kan passera ostraffat.
Min stackars syster.
Din fiende vill jag inte vara.
Vad tänker du göra?
Den här vägen.
Rika damer betalar bra för att få roa sig med tappra kämpar.
Jag visste att din bror skulle sända mig lönnmördare.
Men inte att han tänkte skicka sin bästa.
Maximus, han vet inget.
Min familj brändes och korsfästes levande.
-Jag visste inget- - Ljug inte!
Jag grät över dem.
Så, som du grät över din far?
Jag lever i skräck ända sen den dagen.
Att inte kunna sörja sin far av skräck för sin bror.
Att leva i fasa varje stund, varje dag...
därför att du har en son som ska ärva tronen.
Jag har gråtit.
Min son...
var oskyldig.
Min också.
Måste även min son dö innan du kan lita på mig?
Spelar det nån roll om jag litar på dig eller ej?
Gudarna har skonat dig. Förstår du inte?
Idag såg jag en slav få mer makt än kejsaren av Rom.
Har gudarna skonat mig?
Jag är i deras händer, min makt är att roa pöbeln.
Det är det som är makt.
Pöbeln är Rom. Så länge kejsaren kontrollerar den, har han all makt.
Lyssna på mig.
Min bror har fiender, och många finns i senaten.
Så länge han har folket med sig...
vågar ingen resa sig mot honom, utom du.
De motsätter sig honom, men de gör ingenting.
Politikerna har vigt sina liv åt Rom.
Framför allt en av dem.
Om jag kan ordna det, vill du träffa honom då?
Förstår du inte?
Jag kanske dör här i cellen i natt eller på arenan i morgon.
Jag är ju slav!
Vad spelar jag för roll?
Denne man vill detsamma som du.
Låt honom döda Commodus, då!
En gång kände jag en man...
som var ädel, och hade principer...
som älskade min far...
och min far älskade honom.
Denne man tjänade Rom väl.
Den mannen finns inte mer.
Din bror gjorde ett gott arbete.
Låt mig hjälpa dig.
Ja...
du kan hjälpa mig.
Glöm att du nånsin känt mig...
och kom aldrig hit igen.
Vakt! Damen ska gå nu.
Vad heter du?
Julian Crassus.
Och du?
Marcus, Sire.
Min fars namn...
Dom måste ha känt till Maximus flykt när dom fann dom fyra döda männen.
Dom trodde att det var barbarer.
Dom är bra män Sire, lojala till kejsaren.
Kanske var det du som visste och inte berättade för mig?
Jag visste inget.
Du visste ingenting?!...
Men en general har väl alltid kontrollen över sitt befäl?
Ja, Caesar.
Ge då ordern! Säg det!
Skjut!
Maximus.
Har du haft befäl över legioner? Med många segrar?
I Germania?
I många länder.
General!
Ditt namn är stort.
Han måste förinta ditt namn innan han kan förinta dig.
Ja, till slut.
- Senator Gaius. - Var hälsad.
Senator Gracchus.
Er ser man inte ofta avnjuta den vulgära pöbelns nöjen.
Jag låtsas inte tillhöra folket...
jag försöker handla å folkets vägnar.
Caesar! Caesar!
Romare!
På Antiochus fjärde dag...
firar vi spelens 64:de dag.
Och i sin majestätiska godhet...
har kejsaren värdigats hedra alla romare...
med en historisk finaltävling.
Efter fem år i avskildhet återvänder han till Colosseum idag...
Caesar presenterar...
den ende obesegrade...
i Roms historia...
den legendariske Tigris...
från Gallien!
Han vet precis hur man handskas med pöbeln.
Marcus Aurelius drömde om ett Rom.
Det här är det inte.
Marcus Aurelius är död, Maximus.
Vi dödliga är bara skuggor och stoft.
Skuggor och stoft, Maximus!
Och från Antonius Proximos träningsläger...
presenterar Caesar...
Aelius Maximus!
De omfamnar honom som vore han en av deras egna.
Pöbeln är lättköpt, min bror. Om en månad är han glömd.
Kanske fortare än så.
Det är arrangerat.
Vi som skall dö, hälsar dig.
Vi står på din sida, Maximus!
Dra! Dra!
Släpp! Släpp!
- I magen! - Döda! Döda!
Döda! Döda!
Maximus, den barmhärtige!
Framåt! Till vapen!
Vad ska jag göra med dig?
Du kan helt enkelt inte...
dö!
Är vi så olika, du och jag?
Du dödar när du måste...
liksom jag.
Jag dödar bara en gång till. Sen är det klart.
Gör det nu.
Det sägs att din son...
tjöt som en flicka...
när man spikade upp honom på korset...
och att din fru...
stönade som en hora...
när de skändade henne...
om och om igen...
och igen.
Snart är all din heder till ända...
Ers höghet.
General!
- General! - Cicero!
- Var är ert läger? - I Ostia.
- Vi älskar dig, Maximus! - Hylla segraren!
Säg dem att deras general lever. Sök upp mig.
- Flytta er! - Sök upp mig!
Hör de dig?
Vilka?
Din familj, i livet efter detta?
- Ja. - Vad säger du dem?
Till min pojke...
säger jag att jag träffar honom snart...
och att han ska hålla ner hälarna när han rider sin häst.
Till min hustru...
det har du inte med att göra.
Nu älskar de Maximus för hans barmhärtighets skull.
Jag bara inte kan ta livet av honom, det verkar obarmhärtigt.
Allt är som en enda lång mardröm.
Han trotsar dig.
Med varenda seger trotsar han dig.
Pöbeln ser det, och senaten likaså.
Varenda dag han lever blir de modigare.
- Döda honom. - Nej.
Han ska inte bli martyr.
Jag var i senaten idag.
Jag berättade att spannmålsreserven betalade spelen.
Vet du vad som hände?
- Ingenting. - Precis.
Inget.
Inte ett ord till protest.
Även den förmätne senator Gracchus satt tyst som en mus.
Varför?
Det sägs...
att det finns en sjöorm...
som drar till sig sitt byte på ett ovanligt sätt.
Den ligger på havsbotten som om den vore skadad.
Dess fiender närmar sig...
och den ligger ändå stilla.
Dess fiender tar små tuggor av den...
men ändå ligger den stilla.
Låt oss...
ligga stilla.
Låt våra fiender komma till oss och ta sina tuggor.
Skugga varenda senator.
Cicero, jag trodde jag sett dig för sista gången!
-Jag trodde du var död. - Närapå.
- Hur länge har männen varit i Ostia? - Hela vintern.
- Och hur verkar de? - Feta och uttråkade.
- Vem är befälhavare? - Någon idiot från Rom.
När kan de vara redo att slåss?
I morgon, om det vore för dig.
Du ska få göra en sak åt mig.
Kom. Om du inte besökt arenan kan du se alltihop härifrån.
Jätten Maximus ska besegra vår kejsare Commodus.
Vad ska vi göra? Han trotsar alla.
Herregud!
- Han är besegrad! - Släpp fram oss!
Ers nåd? Jag tjänade er far vid Vindobona.
- Tillbaka. - Ers nåd.
Jag tjänade er far vid Vindobona.
Tillbaka!
Jag har tjänat general Maximus. Jag tjänar honom än.
Stanna.
Tillbaka!
Generalen låter hälsa att han träffar er politiker.
För din trohet, soldat.
Tack, ers nåd.
Lämna oss.
Senator Gracchus.
General.
Jag hoppas att jag nu kan bevisa...
att du kan lita på mig.
- Har du senaten med dig? - Senaten?
Jag talar för dem.
Kan du köpa mig fri och smuggla mig ut ur Rom?
Varför?
Hjälp mig att komma utanför stadsmuren.
Förbered utvilade hästar som kan ta mig till Ostia.
Där finns min armé.
Vid nästa dags afton återvänder jag med 5000 man.
Men legionerna har nya befälhavare...
som är trogna Commodus.
Låt mina män få se mig, så ska du få se hur trogna de är.
Galenskap.
Det är 100 år sedan en romersk armé marscherade in i staden.
Jag byter inte ut en diktator mot en ny.
Det är slut med halvmessyrer och prat, senator.
Och vad händer efter denna ärorika kupp?
Tar du dina 5000 krigare och ger dig iväg?
Ja, jag ger mig iväg.
Soldaterna stannar som ert beskydd...
under senatens befäl.
Så att...
när hela Rom är ditt lämnar du tillbaka henne till folket?
Varför då?
Därför att det var en döende mans sista önskan.
Jag ska döda Commodus.
Jag lägger Roms öde i dina händer.
Marcus Aurelius litade på dig.
Hans dotter litar på dig.
Även jag ska lita på dig.
Men vi har ont om tid.
Ge mig två dagar...
för att köpa dig fri.
Och du-
håller dig vid liv...
annars är jag en död man.
Vi måste gå.
Han väntar på dig vid Colossus fot. Han kommer att hitta dig.
Det kommer inte att gå.
Kejsaren vet för mycket.
Och för mig...
blir det farligt.
Du får betalt när jag återvänder.
Du har mitt ord.
Ditt ord? Och om du inte återvänder?
Minns du vad det betyder att lita på nån, Proximo?
Lita på?
Vem skulle jag lita på?
-Jag ska döda Commodus. - Vad tjänar jag på det?
Han gör mig rik.
Jag-
vet att du håller ditt ord, general.
Jag vet att du dör för din heder.
Du skulle dö för Rom.
Du skulle dö för minnet av dina anhöriga.
Jag, å andra sidan-
är underhållare.
Vakt!
Han dödade den som gav dig fri.
Kejsarens livvakter, herre.
Halt!
Var har du varit?
Jag har sänt efter dig.
Min bror...
Vad är det som bekymrar dig?
Har Gracchus en ny älskare?
Jag vet inte.
Du kanske har sett honom?
Han gör så att allt börjar ruttna.
För Roms skull måste senaten åderlåtas.
Han också.
Mycket snart.
Men inte i kväll.
Minns du vad far sa en gång?
"Det är som en dröm...
en ond dröm-
det här livet."
Tycker du att det är så?
Jag vet inte.
Jag tror det.
Jag har bara dig att dela det med.
Öppna munnen.
Du vet att jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Ut!
Rör på er!
Gratulerar, general.
Dina vänner är mycket övertygande.
Min bror har arresterat Gracchus.
Vi kan inte vänta längre. Vi måste åka i natt.
Proximo kommer vid midnatt och för dig till porten.
Din tjänare, Cicero, väntar med hästarna där.
Har du gjort allt detta?
Ja.
Du tar för stora risker.
Jag har mycket att betala.
Du ska inte betala nånting.
Du älskar din son och är stark för hans skull.
Jag är trött på att vara stark.
Min bror hatar hela världen, och dig mest av allt..
- För att din far valde mig. - Nej.
För att han älskade dig.
För att jag älskade dig.
Det var länge sen.
Var jag så annorlunda då?
Du skrattade mer.
Jag har alltid känt mig ensam...
utom med dig.
Jag måste gå.
Ja.
Så! Där!.
Där fick jag dig.
Är det inte sent att leka legionär?
Jag är inte nån legionär.
- Inte? -Jag är gladiator.
Gladiator?
Gladiatorer slåss bara på arenan.
Vill du inte hellre vara krigare som Julius Caesar?
Jag är Maximus, Roms räddare!
Roms räddare?
Vem har sagt det?
Var är Lucius?
Hos kejsaren.
- Det kunde hon väl inte. - Jo.
Hon tog den ur korgen...
och tryckte den mot bröstet alldeles vid hjärtat.
Bet den henne i bröstet?
Ja.
Ibland gör kungliga damer...
underliga saker i kärlekens namn.
Jag tycker det verkar dumt.
Jag också.
Kom hit till oss, min syster.
Jag har läst för Lucius.
- Jag har också läst. - Ja.
Han är en klok liten pojke. Blir en utmärkt kejsare en gång.
Vi har läst om Markus Antonius och hans äventyr i Egypten.
Drottningen tog sitt liv med en orm.
Vänta bara tills du får höra om dina egna förfäder.
Om du är snäll ska jag berätta om kejsar Claudius i morgon.
Han blev förrådd...
av dem som stod honom närmast...
av sin egen släkt.
De viskade i hörnen...
och smög ut på kvällarna...
och konspirerade...
och konspirerade.
Men kejsar Claudius visste att nånting var i görningen.
Han visste att de var flitiga som bin.
En kväll satt han med en av dem...
och såg på henne...
och sade...
"Säg mig vad du gör...
du flitiga lilla bi...
annars sticker jag någon som du älskar.
Du ska se hur jag kan simma i hans blod."
Och kejsaren blev mycket ledsen.
För det lilla biet hade sårat honom djupare...
än någon annan kunde ha gjort.
Vad hände sen, tror du?
Jag vet inte.
Biet berättade alltsammans.
I kejsarens namn, öppna!
Proximo!
I kejsarens namn, öppna portarna!
Öppna portarna!
Öppna portarna, Proximo.
Vill du dö, gamle man?
Här.
Allt är arrangerat.
Det tycks som om du har vunnit din frihet.
Finns det risk för att du blir god nu?
- Juba. - Död åt kejsarens fiender!
Öppna portarna!
Dra!
Rör på er! En grupp till vänster!
Var försiktiga med era liv!
Återvänd till era celler, om ni inte vill ta del av detta.
Vi väntar här, Maximus.
- Styrka och heder. - Gå nu.
Styrka och heder.
Sikta, spänn bågarna!
Skuggor och stoft.
Förlåt mig.
Det är fullbordat.
Vad händer med min systerson?
Och hans mor?
Ska de dela älskarens öde?
Eller ska jag vara barmhärtig?
Commodus, den barmhärtige.
Lucius bor hos mig nu.
Och om hans mor...
så mycket som ser på mig...
på nåt sätt som jag inte gillar...
dör han.
Om hon tänker...
vara ädel...
och ta sitt eget liv...
dör han.
Du...
ska älska mig...
såsom jag har älskat dig.
Du ska ge mig en arvinge...
av renaste blod...
så att Commodus och hans avkomma...
kan regera i tusentals år.
Är jag inte barmhärtig?
Jag är en soldat, jag lyder order.
Ingenting händer den som är redo att bära bördan.
De kallar på dig.
Generalen...
som blev slav.
Slaven som blev gladiator.
Gladiatorn som trotsade en kejsare.
Vilken anslående historia!
Nu vill folket veta hur den slutar.
Här duger bara en ärofull död.
Vad kan vara mera ärofullt...
än att få utmana kejsaren själv på arenan?
Skulle du slåss mot mig?
Varför inte?
Tror du jag är rädd?
Du har varit rädd i hela ditt liv.
Till skillnad från Maximus den okuvlige som inte känner av någon fruktan?
En gång sa en man till mig "Döden ler åt oss alla.
Allt vi kan göra är att le tillbaka."
Man kan undra.
Din vän, log han åt sin egen död?
Det måste du veta.
Det var ju din far.
Jag vet att du älskade min far...
men det gjorde jag också.
Det gör väl oss till bröder?
Le mot mig nu, min bror.
Spänna fast hans rustning. Så att inte såret syns.
Ringformation!
Quintus, ge mig ett svärd.
Ge mig ditt svärd.
Stick undan svärden.
Befria mina män.
Återinsätt senator Gracchus.
Rom var en gång en dröm.
Den skall förverkligas.
Dessa är Marcus Aurelius önskningar.
Befria fångarna!
Lucius är säker.
Gå till dem.
Du är hemma.
Är Rom värt en enda god mans liv?
En gång trodde vi det.
Låt oss tro på det igen.
Han var en Roms soldat.
Ära honom.
Vem hjälper mig att bära honom?
Vi är fria nu.
Vi kommer att ses igen.
Men inte än.
Inte än.